Буде нам з тобою що згадати Dm A7 Dm C F
Буде нам з тобою що згада- ти
F C F
Після довгих збавлених ночей.
D7 Gm
Вивчив я далекий звук гарматний |
C A7 Dm |(2)
І тривожний блиск твоїх очей. |
ВодограйКотить хвилі наш Черемош, а куди - не знає,
Поміж гори в світ широкий, тече, не вертає.
Ми зустрінемось з тобою біля водограю
І попросим його щиро - хай він нам заграє…
Приспів:
Ой водо-водограй, грай для нас грай.
Танок свій жвавий ти не зупиняй.
Гей гу, гей гаГей-гу, гей-га - таке то в нас життя:
Наплечники готові - прощай, моє дівча.
Сьогодні помандруєм - не знаємо самі
Де завтра заночуєм: чорти ми лісові!
Гей-гу, гей-га - чорти ми лісові!
Гей-гу, гей-га.
А як прийдеться стати зі зброєю в руках,
Гей-гу, Гей-гаГей-гу, гей-га! Таке то в нас життя:
Наплечники готові - прощай, моє дівча.
Сьогодні помандруєм. Не знаємо самі,
Де завтра заночуєм: чорти ми лісові!
Гей-гу, гей-га! Чорти ми лісові!
Гей-гу, гей-га.
А як прийдеться стати зі зброєю в руках,
Дівчина з КоломиїДівчина з Коломиї, гарна та пишна,
Ти з трамваю шестьорки неожидано вийшла.
Ти вийшла як сонце з-за хмари, як із нирки виходи камінь,
Ти зиму перетворила на квітень чи може травень.
Приспів:
Дівчина з Коломиї, дівчина з Коломиї,
Дівчина з Коломиї, з Коломиї.
Запроси мене у сниМузика Володимира Івасюка
Слова Богдана Стельмаха
Йдуть літа – то не біда.
Тільки іноді шкода,
що в мережеві доріг,
я знайти тебе не зміг.
Золота траваКость Москалець
Я поставив біля дзеркала свічу
Подивився як вона сама собі тремтить
І почув далекий крик
А то я кричу, а то я кричу
Довгі коридори, голосна луна
Із янголом на плечіКраєм світу, уночі,
G D
при Господній при свічі
Am Hm Em
хтось бреде собі самотньо
Am Hm Em
із янголом на плечі.
Квіти у росіСерце зігріва квітка лісова,
Це кохання спогад перший.
Квіти у росі наче сльози,
Сльози у росі.
Приспів:
Не всихайте квіти мої,
Згадка моїх юних літ.
Кедь ми пришла картаКедь ми прийшла карта нароковац,
Став я свого неня дошіковац:
"Неню ж ти мій, неню, вчинь ми таку волю -
Йди за мене слу- жить на ту войну".
Кедь ми прийшла карта нароковац,
Став я музиченьків дошіковац:
"Гей ви, музиченьки, заграйте ми чардаш,
Коли до губ твоїхEm D
Коли до губ твоїх лишається півподиху,
Am Hm
Коли до губ твоїх лишається півкроку –
Em D
Зіниці твої виткані із подиву,
Em Hm
В очах у тебе синьо і широко.
Лента за лентов
Вступ: C F G C x2
C G
Вже вечір вечоріє, повстанське серце б'є,
G C
А лента набої поспішно подає.
Лента за лентойВже вечір вечоріє, повстанське серце б'є,
А лента набої поспішно подає.
Ах, лента за лентою набої подавай,
Вкраїнський повстанче, в бою не відступай.
Ах, лента за лентою набої подавай,
Вкраїнський повстанче, в бою не відступай.
Лента за лентоюВступ: C F G C x2
Вже вечір вечоріє, повстанське серце б'є,
А лента набої поспішно подає.
Приспів (x2):
Ах, лента за лентою - набої подавай,
ЛітоДвоє несамовито, двоє задихано
Завчили одне одного напам'ять,
Як хрестоматійні вірші
І, навіть, пісок та трава тепер безсилі
Створити їм ілюзії таємності
І не можуть врятувати їх
Двоє несамовитих жаркого полудня
МаскарадТо, начебто, почнеться маскарад,
А насправді, то він закінчиться.
І тепер можна хоча б часинку
Побути собою, бо незабаром
Знову почнеться маскарад,
Чи то, пак, закінчиться.
МатрицяДощ падає знов,
Я римую любов
Із твоїми губами.
Тут мають вони
Колір вина
І нагадують рани.
Світ хоче, як ти:
Металева ПісняМеталевим ранком встав,
Металеву щітку взяв,
Металеві зуби чистив,
Металевий погляд, звісно,
Металевий з міста Лева
Мен.
І пішов він на уроки
Ми йдемо впередМи йдем вперід. Над нами вітер віє,
І рідні нам вклоняються жита.
Від радости аж серце мліє.
За волю смерть нам не страшна!
Ми йдем вперед. Над нами сонце сяє.
Гармати б'ють, здригається земля.
І гордість грудь аж розпирає.
Миколай БородатийДивитись на зиму через шкло,
Кльово так самому в хаті,
Скоро Різдво
і Миколай бородатий.
Скоро українці будуть співати,
І не просто так без причини,
Будуть колядувати
Не плачте, не журітьсяНе плачте не журіться ви хлопці юнаки
бо незабаром прийде ще бранка на дівки,
розберем всіх до нага, як Еви у раю
і так їх попровадим перед комісію.
Котра дівчина гарна і легка мов той птах,
то та буде служити напевно в літаках,
якщо хто буде важить сто кіля із дівчат,
Нестримна течіямузика Володимира Івасюка
слова Богдана Стельмаха
В мріях ти була завжди моя,
в мріях я завжди був твій.
Та часу течія, нестримна течія
змила сліди тих мрій в душі моїй.
Нині РождЕствоНині Рождество Божого дитяти
браття-українці йдуть його вітати
тутай лемки спІвають
подоляки заграють
волиняк щось міркує
бойко й лемко танцює
полтавець гасає
О, трояндиО, троянди...
О, троянди, дівчата з музики,
Виступають з каміння різ,
О, пасад з духмяними вусами,
Вас вирощують на заріз.
О, троянди, дівчата з музики,
Останній грімОстанній грім давно скотився з даху...
Стекло по ринві сонце і дощі,
І у саду дерева вже без страху
Вдягають позолочені плащі.
Без боязні вдягають. Бо ніхто тут
За пишноту вже їх не осміє...
Займається на гіллі позолота,
Під облачкомПід облачком явір похилений,
На нім сідит пташок премилений,
Слуха, мила, як тот пташок співат,
Же з любови нич добре не биват.
Мила моя, ти, спокусо єдна,
Любив я тя не рік, тай не два.
Чи с мі дала зіля ся напити?
Не мож, мила, нияк без тя жити.
Пісня буде поміж насПролягла дорога від твоїх воріт
До моїх воріт, як струна.
То чому ж згубився твій самотній слід -
Знаєш ти одна, ти одна...
Зимна осінь ще той слід листям не накрила,
Бо до тебе навесні я повернусь, мила.
Твої руки я візьму знову в свої руки,
Пластунка N
1.
Так відступало твоє дитинство –
ставився голос, губились друзі,
високо в небі міцно і стисло
висло життя, мов сережка у вусі.
2.
Повіяв вітер степовийВступ:
C |
Am F G | (2)
C G
Повіяв вітер степовий,
C
Трава ся похилила.
Рана любовМій друже, мій вечірній
Ти вже сивий, і все ще сам
Ні звір, ані той Бог
І час уже, збиратися на жнива
А ти от-так, нічого й не посіяв.
І ви не вдвох.
Взяла тебе
Сьогодні випав перший снігВипав перший сніг
Чистий мов твої сльози.
Він нагадав мені
Про весняні грози,
Він нагадав мені
Про тихе літнє небо.
Ти кажеш ні,
А я не можу без тебе.
Так спрокволаТак спроквола надходить
Найтемніша на світі ніч...
Так спроквола надходить
Найтемніша на світі ніч...
І заступає одним єдине моє вікно,
І заступає зеленими очима,
Заступає червону потоптану траву,
Так упевнено маються крила у ворона Так упевнено маються крила у ворона,
так тримається певно за гілля рука.
Цьому ж довгому дереву всохнуть від кореня,
а найдовшому дереву всохнуть з вершка.
Цим квіткам облетіти, цим метеликам вмерти,
процесійно прийти, процесійно піти.
По червоній стерні, на червоні мольберти
Там, під Львівським замкомEm Am F H Em
Там, під Львівським замком старий дуб стояв.
Em Am D G H
Там, під Львівським замком старий дуб стояв, |
Em Am F H Em | (2)
А під тим дубочком партизан лежав. |
Він лежить, не дише, він неначе спить.
Хата мояХата моя стоїть на горі,
Десь високо під небом,
Люди внизу ходять сумні,
Але мені до них не треба.
Приспів:
Хата моя високо,
Люди від неї далеко,
ШабелинаEm H7 Em H7
Ой, хмариться, туманиться
Em D G D G
Дрібні дощі йдуть
G Am G H7
Там молоді жовня-жовнярики
Em H7 Em D G D
Мед - горілку п'ю -у -у -уть
Я пiду в далекi гориЯ піду в далекі гори
На широкі полонини,
І попрошу вітру зворів,
Аби він не спав до днини.
Щоб летів на вільних крилах
На кичери і в діброви
І дізнавсь, де моя мила —
Я піду в далекі гори...Em Am H7 Em
Я піду в далекі гори, на широкі полонини
C Am H7
І попрошу вітру зворів, аби він не спав до днини.
Em Am H7 Em
Щоб летів на вільних крилах на кичери і діброви
C Am H7
І дізнавсь, де моя мила - карі очі, чорні брови.